Torsdagen den 28 januari 2016 bestämde sig två isjaktsentusiaster att utmana väderprognoser med 20 m/s i byarna, nämligen Claes-Åke och Andreas. Kanske berodde det också på farhågor att det kunde vara sista chansen för säsongen.
Isen mellan Råön och Mjälen uppmättes till cirka 15 cm. Det fanns gott om vindhål på 10-20 cm och ännu större vid rampen där vi issatte. Vindbyarna var så kraftiga att vi beslöt att segla utan segel, endast vingmasten med en yta på cirka 1,5 kvm fick duga. Andreas hade glömt sina broddar till kängorna och fick stora problem att röra sig på den hala isen utan snö. Vid några tillfällen när han meckade med isjakten blåste han iväg och liknade mer Bambi på hal is än SSA,s ordförande och fick under stor möda krypande på alla fyra ta sig tillbaka till sin jakt. Till och med solen visade sig under denna underbara dag där våra mungipor uppe vid kinderna avslöjade vår förtjusning över de fantastiska isjaktsförhållanden som rådde. Claes-Åke hade monterat sin nya GPS-speedpuck som noterade maxspeed på 40 knop! Wow! Vi passade på att träna bansegling med lovartmärke och lämärke vilket vi inte tränat innan. Mycket lärorikt. Segla med kryss upp mot lämärket går relativt enkelt men efter vändning mot lämärket uppstår det ovanliga att ”kryssa baklänges” mot lämärket. Här gäller att prioritera fart före kurs. Ju mindre det blåser desto svårare. Tappar man fart och jakten stannar kan man enkelt föreställa sig hur medtävlande i hög fart fortsätter mot mål. Skillnaden är så stor att man måste uppleva det för att lära sig att prioritera fart. Vi fortsatte att segla för enbart masten hela dagen och njöt av varenda minut.
Claebbe
![DCF 1.0](http://www.ssangantyr.org/wp-content/uploads/2016/01/PICT0015.jpg)